בבית המשפט השלום
בתל אביב	בש 06/ֹ 4265
4/10/06	

    בפני כבוד השופט גלעד נויטל

בעניין:	משה הלוי, ת"ז 027819283
מרחוב האורן 15 עכו
ע"י ב"כ עו"ד בועז גוטמן
מרח' התבור 3  גני תקווה 55900
טל. 6357444 - 03  פקס. 6357444 - 03
פלא. 0543041112
www.4law.co.il
	המבקש	
	- נ ג ד -		
			
	היחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה)
של משטרת ישראל
באמצעות מפלג עבירות מחשב
מרח' רזיאל 9, בת ים
טל. 5555444 - 03   פקס. 5555341 - 03 	המשיבה	

בקשה להחזרת תפוס לפי סעיף 34 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש), תשכ"ט - 1969

בית המשפט הנכבד מתבקש בזאת להורות למשיבה להחזיר למבקש את התפוסים המפורטים בנספח ג לידי המבקש . אלה נימוקי הבקשה:

א. העובדות בתמצית

1.	ביום 18/09/2006 בשעה 06:45 הגיעו שלושת נציגי המשיבה לביתו של המבקש הנמצא ברחוב אברהם בן שושן 78 עכו, וביקשו לערוך חיפוש בביתו של המבקש הגר בה עם הוריו.

2.	על פי החשד, (עפ"י דו"ח סודי שהוגש לבית משפט בהליך המעצר) פרסם המבקש – באתר האינטרנט www.ramon.co.il את שמה של מתלוננת נגד חבר הכנסת חיים רמון, שנגדו הוגש כתב אישום בגין מעשה מגונה, עבירה לפי סעיף 348(ג) לחוק העונשין התשל"ז 1977. החשד נגד המבקש בבקשת המעצר, שעבר עבירה לפי סעיף 352 לחוק העונשין התשל"ז 1977, עבירה שדינה שנת מאסר וכן כי הוא חשוד בעבירת איסור פרסום לפי סעיף 70 לחוק בתי המשפט , עבירה שעונשה שישה חודשי מאסר - טרם נכלא איש בגינה. המשיבה טענה  בבקשה להארכת תפוס לפי סעיף 32(ב) לפסד"פ (מעצר וחיפוש) כי הוא חשוד גם 'בתקיפת שוטרים בנסיבות מחמירות' לשוטרים שלום.

3.	לטענת נציגי המשיבה, פקד ניר אלקבץ (להלן: "פקד אלקבץ"), קיים בידיו צו שמספרו בש 6626/06 של בית המשפט השלום בראשל"צ, שניתן על ידי כב' השופט אברהם הימן, ביום 12/9/06 המתיר לו לערוך חיפוש במקום.

4.	במהלך החיפוש, סירב פקד אלקבץ להציג בפני המבקש עותק כלשהו מצו החיפוש, זאת למרות הוראה מפורשת של כב' השופט משה אלטר מבית המשפט השלום בעכו, שהורה בהחלטתו מיום 21/03/2006, לאפשר למבקש לקבל עותק מכל צו חיפוש (שניתן כדין), בתחילתו של החיפוש – "יחד עם זאת וכדי למנוע כל ספק , הנני להבהיר שאם וכאשר תבקש המשטרה לערוך חיפוש בביתו של מר הלוי ו/או לתפוס את המחשב שלו ו/או כל חומר אחר השייך לו , יהיה עליה להציג בפניו צו חיפוש שניתן כדין מכח הוראות סעיף 23 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש)ולמסור לו עותק ממנו". יצוין כי המבקש מוכר למשיבה היטב  – "אין מקריות תחת השמש" כדברי לסינג. המדובר בהפרת צו בית משפט ביודעין.

נספח א: עותק מהחלטת כב' השופט אלטר, רצ"ב לבקשה זו.

5.	במקום התפתח עימות שבו היכו נציגי המשיבה המבקש ואביו החולה והנכה בן ה- 64, מר יצחק הלוי, זאת בשל דרישתם החוקית לעיין בצו החיפוש לפני ביצוע החיפוש והתפיסה. אביו של המבקש אושפז בבית החולים ונמצא במעקב רפואי. "...הותקף  בידיים וצוואר  שטפי דם בשורש כפות הידיים וסריטות בצוואר צד שמאל חיטוי..." –  (בי"ח לגליל מערבי – דוח מיון חירורגי  18/9/06 – ב.ג.).

6.	בתום החיפוש, לאחר שנעצר המבקש על ידי נציגי המשיבה, שתפסו ציוד מחשבים רב וציוד נוסף שאינו קשור למחשבים ולחקירה, פקד אלקבץ נתן עותק מצו החיפוש לידי אמו של המבקש, לא למבקש המצוי ובקי בעניין ומוכר להם.

7.	בצו החיפוש שעל פיו נעשו החיפוש והתפיסה, התיר כב' השופט אברהם הימן לערוך חיפוש במקום שכתובתו היא רחוב  שושן אברהם 68  עכו. 

8.	למעשה, בוצעו החיפוש והתפיסה ברחוב אברהם בן שושן 78 עכו, לפיכך החיפוש והתפיסה אינם חוקיים  , אינם כדין!  , בנוסף להפרת הצו -  כל התעמלות מילולית מיותרת.

נספח ב: עותק מצו החיפוש, רצ"ב לבקשה זו.
נספח ג: עותק מדו"ח החיפוש (4 דפים), רצ"ב לבקשה זו.

9.	בין התפוסים, נמצא קלסר כחול ובו חומר כתוב רב (ניירת) נגד שוטרים במשטרת ישראל, כאשר חלקו של החומר הוא משפטי ואף נדון בבתי המשפט ועל פיו ניתנו פסקי דין והחלטות שיפוטיות.בין התפוסים חומרים של עורכי הדין אביב איילון חיים רביה והח"מ שחלקם מוגנים בחסיון עו"ד לקוח. מנסיון הח"מ כ- 2 עשורים ביאח"ה – אין כל ממש בהוראה של בית משפט כי החוקרים לא יעיינו בחומר כזה – לבית המשפט ולעורכי הדין אין כל אפשרות לפקח במציאות שהחוקרים לא יעיינו בחומר.בין התפוסים חומר מחשב של צדדים שלישיים – חברה , שלחוקרים אין כל בסיס חוקי לתפיסת חומר המחשב שלה לרגע אחד.

10.	בין התפוסים נמצא גם מכשיר נגן מוסיקה של המבקש, שאין לו קשר למהות העבירה (פריט מספר 14 בדו"ח החיפוש).

11.	בין התפוסים נמצא גם מכשיר הטלפון הנייד של המבקש שמספרו 054.5501374 שאין לו קשר למהות העבירה (פריט מספר 7 בדו"ח החיפוש).

12.	בית המשפט השלום בתל אביב, ע"י כב' השופט אביחי דורון , אישר את בקשתה של המשיבה להארכת הציוד התפוס (מ 06 / 014800 מתאריך 18/9/2006 עמ' 5), וזאת עד ליום 31/10/2006 שעה 10:00. החלטה שגויה זו נעשתה כאשר המשיבה מטעה את בית המשפט הנכבד, ביודעין, כאשר היא מודעת לאופיו המטעה של הצו. בידי המבקש לא היה עותק צו החיפוש מאחר ונעצר בזמן החיפוש, ולא ניתנה לו אפשרות לבדוק את חוקיותו של הצו. הצו גם לא נמסר לח"מ חרף בקשתו מהמשיבה.הצו נבדק רק לאחר שהמבקש שוחרר ממעצרו הפיזי ביום 22/9/06 ולאחר שהגיע ממש לח"מ ביום  25/9/06 .

ב. מעמדו של המבקש

13.	המבקש בהשכלתו הוא איש מחשבים ואינטרנט בכל רמ"ח אבריו. המחשבים והמידע התפוס בידי המשיבה, הם כליו של המבקש ומקור פרנסתו העיקרית.

14.	המבקש הוא בעל תואר ראשון (BA) במדעי המחשב, של האוניברסיטה הפתוחה, תואר אותו קיבל בשנת 1998.

נספח ד: עותק מתעודת בוגר אוניברסיטה, רצ"ב לבקשה זו.
נספח ה: עותק מגליון הציונים הסופי, רצ"ב לבקשה זו.

15.	המבקש עובד עם מחשבים מגיל 13, ואחרי שחרורו מהצבא בשנת 1993, עבד כ 8 שנים בחברות הייטק ישראליות, כמהנדס תוכנה וכאיש תמיכת מחשבים, עד לשנת 2001.

16.	בשנת 2001 עבר המבקש קורס הכשרה של משרד העבודה והרווחה, במכללת אינטלקט, וביום 19/12/2001 הוסמך לעסוק בתחזוקת מחשבים ורשתות תקשורת.

נספח ו: עותק מתעודת סיום לימודים, רצ"ב לבקשה זו.
נספח ז: עותק מגליון הציונים הסופי, רצ"ב לבקשה זו.

17.	ביום 18/10/2004 פתח המבקש עסק שעניינו שירותי פרסום, עיצוב וכתיבה באמצעות מחשב. המבקש נרשם כדין כעוסק זעיר (עוסק פטור) במשרדי מע"מ ופתח תיק ליחיד.

נספח ח: עותק מהודעה על פתיחת תיק ליחיד, רצ"ב לבקשה זו.
נספח ט: עותק מאישור רישום במע"מ משנת 2004, רצ"ב לבקשה זו.

18.	המבקש מגיש את דוחותיו הכספיים לרשות המסים מדי שנה, ומדינת ישראל מכירה במבקש כעוסק זעיר, ואף מספקת לו אישורים מתאימים על הכנסותיו ועל ניהול פנקסי חשבונות ורשומות.

נספח י: עותק מהצהרת עוסק פטור על שנת הכספים 2005, רצ"ב לבקשה זו.
נספח יא: עותק מאישור ניהול ספרים, רצ"ב לבקשה זו.

19.	כפי שניתן להתרשם, המבקש הוא "מוסד" ו"עסק" על פי הגדרתם בסעיף 35לפקודת הראיות (נוסח חדש), התשל"א 1971:

35. הגדרות (תיקון: תשל"ח, תשנ"ה)
בסימן זה – 
"מוסד" – המדינה, רשות מקומית, עסק, או כל מי שמספק שירות לציבור;
"עסק'" – לרבות משלח יד

20.	המבקש הוא בעל אתר חדשות באינטרנט, שכתובתו היא www.halemo.com ומשמש כעורך ועובד כעיתונאי באתר, המביא ידיעות חדשותיות ומאמרים בתחומים שונים, ובפרט בתחומי "משפט המחשב והאינטרנט".המבקש עוסק בעבודות תכנון גרפי לאתרים בהם חברה שרכושה נתפס על ידי המשיבה.המבקש בעל טור באתר המשפטי של משרד עורכי הדין אגרט את איילון ושות' מפעיל בלוגים משפטיים באתר העיתון "גלובס" ופורטל "תפוז".הוא מפעיל דיוור אלקטרוני בתחום משפטי המחשב על מנוייו מצויים משפטנים ואנשי מחשוב רבים.

21.	אחד התחומים שהמבקש מסקר, הוא משטרת ישראל, שבהם חשף המבקש לא אחת, באמצעות ראיות (הקלטות וצילומים) שאינם משתמעות לשני פנים, מעשים פליליים שנעשים על ידי שוטרים במשטרת ישראל (הטרדות, תקיפות, זיופי צווים, התנכלויות וכדומה). חלק מהראיות באתר אף נדונו בערכאות משפטיות שונות, ומתועדות בפסקי דין ובהחלטות שיפוטיות (למשל החלטות של כב' השופט ג'מיל נאסר ושל כב' השופט משה אלטר, שניהם מבית המשפט השלום בעכו).

22.	למבקש אין עבר פלילי. המבקש מעולם לא הורשע בפלילים . 

23.	המשך החזקת התפוס בידי המשיבה, מעל שבועיים, מהווה פגיעה אנושה בפרנסתו של המבקש, כאשר מחשבים וחומרי מחשב הם תחום עיסוקו העיקרי ב 13 שנים האחרונות.

ג. דיון משפטי

24.	חפצים רבים של המבקש תפוסים בידי המשיבה, בהם מחשב, דיסקים, תקליטורי תוכנה, תקליטוני מידע וגיבוי, תקליטוני מוסיקה, כרטיסי זיכרון פלאש, מצלמות, טייפ מנהלים דיגיטלי (MP3), קלטות מיני, ועוד (ראה נספח ג ובו פירוט הציוד התפוס).

25.	המשיבה תפסה את חפצי המבקש בצו חיפוש בלתי חוקי, במקום שלא אוזכר כלל בצו החיפוש (כתובת המקום לא נכונה. אין מספרי תעודת זהות של מחזיקי המקום). מה שעשוי להוביל לאי הגשת כתב אישום , אם כן יוגש , הוא יבחן לאור הדוקטרינה החדשה שהתוותה על ידי כבוד הנשיאה דורית בייניש – כי במקום שבו אין מדובר בעבירה חמורה , התעלמותם של השוטרים מזכויות החשוד , זו תוביל לפסילת הראיות. ע"פ 5121/98 טור' רפאל יששכרוב נ' התצ"ר (טרם פורסם) פס"ד מיום 4/5/06 (95 עמודים , הרכב 9 שופטים – עמ' 62 סע' 54 )  בפסק דין תקדימי זה, אמצה השופטת בייניש שכתבה דעת הרב את דוקטרינת הפסילה הפסיקתית, על פיה ראיה שהושגה שלא כדין תיפסל, אם קבלתה במשפט תיצור פגיעה מהותית בזכות להליך הוגן.ביהמ"ש קבע, כי בהשראתם של חוקי היסוד נדרשת בחינה מחודשת של שאלת קבילותן של ראיות שהושגו שלא כדין והתאמתה למציאות הנורמטיבית החדשה שנוצרה – "מוטלת על בית משפט זה החובה להתאים את הנורמה ההלכתית שקבע בשעתו , למציאות הנורמטיבית המשתנה. מטעמים עליהם עמדנו בהרחבה לעיל , המסקנה המתבקשת הינה כי בשלה העת לאימוץ דוקטרינה פסיקתית המאפשרת בנסיבות מתאימות פסילת ראיות שהושגו שלא כדין בשיטתינו המשפטית". כבוד השופט קדמי בספרו  סדר הדין בפלילים חלק ראשון עמ' 496 מהדורה 2003 אומר בסעיף 4  ""צו חיפוש מעניק לכל שוטר - ...סמכות "כניסה" לחצרים להיכנס לחצרים הנקובים בצו;...ויודגש:צו החיפוש מכוון לחצרים המסוימים שפרטיהם נקובים בצו; ונראה , על כן, שאי אפשר ליתן צו כללי לחיפוש בחצרים כלשהם, שבהם "אפשר" ויימצא חפץ חשוד."(ההדגשות במקור – ב.ג.).מה הטעם שבית המשפט יטול חלק במרוצת המשיבה כאשר זו אינה בדרך הנכונה?.

נספח יב: עותק סעיף 54 מפסק דינה של כבוד השופטת בייניש, רצ"ב לבקשה זו.
נספח יג: עותק עמ' 496 מספרו של כבוד השופט קדמי ,רצ"ב לבקשה זו.

26.	המשך החזקת התפוסים בידי המשיבה אינו מידתי, ופוגע אנושות בפרטיותו של המבקש, בצנעת חייו, בחסיון מקורותיו העיתונאיים, בחסיון יחסי עורכי דין לקוח, במידע עצמו (שעלול להינזק בטיפול רשלני אולי זדוני של המשיבה), בפרנסתו ובהמשך חייו המקצועיים והאישיים של המבקש.

27.	באמצעות הציוד התפוס, המבקש בודק את חשבונות הבנק שלו, מנהל תיקי בית משפט בתביעות אזרחיות בהן הוא מעורב (רובן בבית המשפט השלום בחיפה ובעכו), מנהל תכתובת עסקית ופרטית עם חברים, קולגות ומקורות עיתונאיים ומשפטיים.

28.	המחוקק, בעת שחוקק את סעיף 32(ב) לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (נוסח חדש) התשכ"ט 1969, הגביל את משך תפיסת המחשב וחומרי המחשב של עסק ומוסד שהגדרתם לפי סעיף 35 לפקודת הראיות, למשך 48 שעות בלבד, וזאת כדי להפעיל מידתיות. בסעיף מוטלת על בית המשפט החובה לשמוע טענותיו של המבקש (החשוד שציודו נתפס).  ב 5 דיוני מעצר בתיק מעצרים 14800/06, המבקש לא יכול להדרש לבקשה ולמעצר יחדיו, בנסיבות העניין כשלא נמסר לו הדוח נספח ב+ ג והוא מובא למעצר לילי של שופט .לא ניתן לו הזמן הראוי וההוגן להבהיר לבא כוחו עמדתו.

29.	המבקש מפנה את בית המשפט הנכבד לספרו של ד"ר נמרוד קוזלובסקי, "המחשב וההליך המשפטי" (הוצאת לשכת עורכי הדין, 2000), ובעיקר לפרקים הרלבנטיים העוסקים בדיני חיפוש ותפיסה (פרק 4) צו החיפוש והדוח שלו שהמבקש קיבל לידיו רק לאחר שחרורו ממעצר מלמד על שיטת  ה"דילוג" לשופט המתאים  שאימצה  המשיבה לא מהיום – יודגש כי לוא היתה מציינת המשיבה בבקשה כי עובד משרד רואי חשבון חשוד בעבירה ספק אם כל שופט בבית משפט נכבד זה היה מאפשר השתוללות של המשיבה במחשבי החשודים.בבית משפט נכבד זה כבר נתנו צווים מגבילים של שופטים למשיבה שהגבילו אותם רק לקבצים מסויימים ומוגדרים וכך כותב ד"ר קוזלובסקי "צו חיפוש המקנה הרשאה כללית לחפש במערכת מחשב ללא הבחנה בין סוגי קבצים או המידע הוא איפוא רחב ופוגעני יתר על המידה" (עמ' 66 שם) – לטעמו של המבקש  ניסוח הצו כפי שהוגש בעת ה"דילוג" לשופט הוא הנוסח הקבוע הבלתי משתנה של המשיבה המגישה טופס זהה לחתימה בלבד רק בשינוי שם החשוד.יעיין כבוד בית המשפט בעמודים 65 – 71 בפרק הנ"ל. לא היה כל צורך מתחילתו של החיפוש לתפוס את כל עסקו של המבקש.מותר לו לשופט שתהא לו דיעה קודמת אסור לו שתהא לו דיעה קדומה אמר כבוד הנשיא היוצא אהרון ברק.בית המשפט צריך לשאול עצמו אם היה מאפשר צו כזה גם לראש לשכת עורכי הדין ו/או למשרדו של מנהל בית חולים ו/או בנק. אם התשובה חיובית אזי זו התשובה שצריך לכאן אם התשובה שלילית – יש להחזיר את כל החומר שנתפס למבקש עכשיו – וללא ההקשר החוקי שהמבקש מעלה עתה בנפרד.לוא היה הח"מ רואה את צו החיפוש והדוח שלו בליל המעצר הראשון עם הידיעה שחומרים של לפחות 3 עורכי דין וחברה נוספת שענייניהם מצויים בידי המשיבה ללא מעצר חוזר ונשנה של המבקש – סביר כי הח"מ כבר היה מגיע גם לבית המשפט העליון אם היה נדרש לכך.

נספח יד: עותק עמ' 66 מספרו של ד"ר נמרוד קוזלובסקי ,רצ"ב לבקשה זו.

30.	מהותה של העבירה המיוחסת למבקש היא עבירה של פרסום אסור לפי סעיף 352 לחוק העונשין, שלפי טענת המשיבה נעשתה באתר אינטרנט של חה"כ חיים רמון (שאינו אתר האינטרנט של המבקש). כבוד השופט אביחי דורון בהחלטה מיום 18/9/06 אומר בין היתר כהאי לישנא בעניין המבקש "...ואולם בהתחשב בעובדה שכאמור העבירה עצמה היא עבירה שהעונש עליה הוא מהקלים בחוק העונשין , יקשה על המבקשת לבוא בבקשה להארכה נוספת של המעצר."(מ 06 / 014800 עמ' 5 ) וביום 22/9/06 הוא אומר " העובדה שכאמור עברו 5 ימים בהם החשוד היה במעצר , וזאת כשסביר להניח שלו היה החשוד נשפט בגין העבירה שהוא חשוד בה , לא היה נשלח למאסר כלל..."(שם עמ' 2 , בדיון זה נכפה על המשיבה למסור מחשב אחד חזרה למבקש – ראה בבקשה לעיון חוזר וההחלטה שם.המשיבה לא החזירה המחשב בעת כתיבת הבקשה – ב.ג.).ר.ל . תפיסת כל החומר מהמבקש לאחר קבלת הדוח לבדיקה ועיון , למשך 45 יום , כעונש ונקמה במבקש, מוגזמת ומופרכת כפי שיובהר להלן.

נספח טו: עותק מהחלטת כבוד השופט דורון מ – 18/9/06, רצ"ב לבקשה זו.
נספח טז: עותק מהחלטת כבוד השופט דורון מ – 22/9/06, רצ"ב לבקשה זו.

31.	 חוקרי המשיבה טרודים בטיולי חגים ובין החגים. הח"מ בדק ביום 27/9/06 בצהרים עם סנ"ץ אבי  אביב מיאח"ה היכן החוקרים ונענה כי עד יום 1/10/06 הם לא יהיו בעבודה. באותו יום יבואו לחצי יום בלבד ולאחריו פגרת חג של יום כיפור. המשיבה לא המציאה לבית המשפט תכנית בדיקה יומית מסודרת של מחשבי המבקש מיום 18/9/06 עד כה. בהחלטה מיום 16/1/02 בש 1060/02 בית משפט השלום עכו אומר כבוד השופט ג'מיל נאסר על המחשבים הללו שהמשיבה תפסה "נחה דעתי לקבוע שאין הצדקה להמשיך ולהחזיק את המחשבים הנ"ל, אשר נתפסו ביום 27/12/2001 , ואשר לא הובא בפניי נתון מתי החלה בדיקתם בפועל , כאשר ממכתב החתום על ידי בודק המחשבים של המשטרה – תמיר ארד – הפעולה "יכולה לקחת ימים מספר".כולנו מסכימים כי חלפו יותר מאשר "ימים מספר"...אני מורה בזאת למשיבה למסור בידי המבקש את שני המחשבים...".יתר על כן בהשתלמות של המכון להכשרת שופטים שנערכה בפברואר 2005 בניהולה של כבוד השופטת המלומדת דבורה ברלינר הרצה בהשתלמות מר גולן ברנר יוצא יחידת המחשבים של המשטרה מומחה עולמי בתחומו בחוות דעתו הוא מסביר כי  בדיקת כונן קשיח אחד – משכה פחות משעה , כך השיב לשופט בהשתלמות.מדובר בכלים הנוכחיים של המשיבה. מהאמור בסעיף זה בלבד עולה כי כל הארכה נוספת אינה אלא אמתלה למהתלה של המשיבה.בית המשפט הנכבד לא צריך לאזן בתוך האוטומטיזם המשטרתי. הדפוס הקבוע של חוקרי המשיבה ידוע – "תבקש 90 תקבל 60 , תבקש 60 תקבל 30 ".בית המשפט צריך לאזן בין המבקש האדם למשיבה הכוחנית. הח"מ היה ביחידה זו 2 עשורים. כך פועלת המשיבה גם בעניין המשיב בהגבלות שהשיגה על חירותו כבודו ועיסוקו.הח"מ פיקח על בדיקת והעתקת מידע דיגיטלי בהיקף גדול לאין שיעור מהמדיה שנתפסה מהמבקש – הכל בוצע תוך יום בלבד בתוך יחידה זו – בפרשת פורצי אתרי הפנטגון ב-1998 , מדובר במידע שהקיף מאות אתרים.

נספח יז: עותק מהחלטת כבוד השופט ג'מיל נאסר, רצ"ב לבקשה זו.
נספח יח: חוות דעת מומחה מר גולן ברנר, רצ"ב לבקשה זו.

32.	לשים דברים על מכונם – הח"מ פנה לכבוד היועץ המשפטי לממשלה ביום 27/9/06 בתלונה בגין עבירה זהה של אתר  NRG.CO.IL  בבעלות העיתון מעריב.  אף התמים באדם אינו מאמין כי ייתפסו כל המחשבים ורשומותיו האישיות של בעלי האתר.כשאדם מכובד מסתבך עם החוק יש תמיד המון אנשים שמוכנים להקים מהומה בשבילו.אבל אם תופסים איזה זרוק שאף אחד לא שמע עליו ישר תוקעים אותו לכלא בלי שאף אחד יבכה בשבילו (דמון רניון).כפי שהמבקש נכלא  ל- 5 ימים והמבקשת סללה הדרך לכך – אין פלא בפלא של תפיסת כל תכולת המחשבים שלו שרובה כבר היה ברשות המשיבה והפעם ב"דילוג" לשופט "חדש" בתקווה שירתם לעגלת המשיבה.

ד. אחרית דבר

33.	לפני בקשה זו, פנה ב"כ המבקש למשיבה וביקש להחזיר לידי המבקש את כל הציוד התפוס. בקשה זו מוגשת לאחר שכשלו המאמצים להחזיר לידי המבקש את כל  התפוסים שבידי המשיבה. 

34.	 למבקש ומשפחתו נגרם נזק וסבל רב , לא בלבד שהמשיבה התפרצה לביתם , לרשות המשיבה עמדו 15 ימים להשיג צו חוקי – הצו אינו בהול לחקירה שהחלה ב - 29/8/06 ,לטעמה. על השוטרים חל איסור מוחלט להיכנס לבית המבקש ללא צו חוקי , יתר על כן הצו שניתן על ידי שופט בעכו הופר במתכוון ,בנוסף לכך, המשיבה הפרה בבית המבקש את הוראות סעיף 26 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) תשכ"ט , - 1969  כמצויין בדוח החיפוש נספח ג .כל בהילות לא יכולה להתקבל בחיפוש זה בעבירה זו ( השווה – לעניין סעיף 26 תפ 92 / 7158 מדינת ישראל נ' יצחק חבושה נד(4)25 "יש להקפיד בצווי חיפוש ולדקדק בקלה כבחמורה במילוי הפרטים, שכן מדובר בחיפוש הפוגע בפרטיותו של האדם ובכבודו, ומתיר תפיסת רכוש שברשותו...אין ספק, שאין מדובר במצב בהול שיש בו דחיפות לבצע  חיפוש מהיר בלא שניתן לדאוג לנוכחותם של שני עדים שאינם שוטרים... מכל מקום, אי-קיומן של הוראות חוק אלה מביא לתוצאה , האחת והיחידה, כי החיפוש שנערך בדירת הנאשמים היה חיפוש בלתי-חוקי..."). הח"מ ביצע מאות חיפושים בעבר ולא נתקל בהפרה כזו. בקשת המעצר הלילית שהוגשה לבית משפט נכבד זה נושאת תאריך 21/7/05 ובה תעודת זהות של חשוד אחר. אין זאת אלא שהמשיבה בטוחה כי ניתן להפר חוק תוך ניסוח גמיש.עובדות הן עצמים עקשניים – כבוד האדם וקניינו הופכים לקישוטים  מול הפרת חוק  ותפיסה כזו, כשאין להם כל מענה הולם ומעשי. 

נספח יט: עמוד ראשון בבקשת המעצר הראשונה, רצ"ב לבקשה זו.

35.	בית המשפט הנכבד מתבקש לקבוע דיון במעמד הצדדים, לאפשר למבקש ולבא כוחו, לטעון טענותיו הענייניות, כאשר המבקש כבר בהגבלה כפויה, מנותק מהסביבה ומספרי חוק ומשפט, ללא אפשרות לקיים שיחות פלאפון ללא אפשרות לגלוש באינטרנט לפרנסתו – רק תחת תנאי כספי מכביד – לאחר שהוסרו האזיקים הפיזיים בהם נכבל במשך 5 ימים לצורך דיוני המעצר ובאחד מהם אף נכבל בדיון עצמו באולם ללא יכולת לדבר.

36.	יהא זה מן הדין ומן הצדק לקבל את הבקשה, ולהורות למשיבה להחזיר למבקש את כל הציוד התפוס שבידיה.

                               עו"ד בועז גוטמן
                                                                                        ב"כ המבקש